Ett forskningsinstitut konsolideras - IUI från 1967-1972
Författare | |
---|---|
Förlag | Ekerlids |
Genre | Ekonomi |
Format | Kartonnage |
Språk | Svenska |
Antal sidor | 600 |
Vikt | 0 |
Utgiven | 2024-09-12 |
ISBN | 9789189868199 |
I två tidigare volymer har Industriens Utredningsinstituts (numera Institutet för Näringslivsforskning) historia under ett drygt kvartssekel sedan starten 1939 rullats upp: Ett forskningsinstitut växer fram IUI från grundandet till 1950 publicerades 2014 och Ett forskningsinstitut expanderar IUI från 1950 till 1966 kom av trycket 2019. Nu har turen kommit till en tredje volym som redogör för hur IUI konsoliderades åren 1967 72.
Under denna period leddes institutet av Lars Nabseth som tog över stafettpinnen från Ragnar Bentzel och överlämnade den till Lars Wohlin. Perioden är kortare än i de båda föregående volymerna vilket förklaras av att institutets produktionstakt ständigt ökade. Strömmen av avhandlingar, böcker och artiklar blev allt stridare. Många av de ämnesområden som penetrerats under tidigare år blev föremål för fortsatta och fördjupade studier: arbets- och kapitalmarknaderna, skogsindustrin och jordbruket, olika industribranscher, reklam och konsumtion, skatter och bostadsmarknad. Långtidsutredningarna fortsatte men staten och institutet började gå skilda vägar. Studier av historisk ekonomisk tillväxt, utrikeshandel och fusioner tillkom.
Många medarbetare kom och gick som sig bör i en organisation som fungerar som språngbräda till universitet, näringsliv och media. Några fanns kvar från Jan Wallanders chefsperiod: Lars Kritz, Leif Mutén och Lars Wohlin. Några hade börjat under Ragnar Bentzels tid: Villy Bergström, Gunnar Eliasson, Branko Salaj, Per Silenstam, John Skår och Yngve Åberg. Några tidigare medarbetare återkom: John Ekström, Odd Gulbrandsen och Assar Lindbeck. Många nya medarbetare anställdes under Nabseths tid, exempelvis Jan Bröms, Bo Carlsson, Gunnar Du Rietz, Ulf Jakobsson, Anders Klevmarken, Lennart Ohlsson, Olle Renck, Rolf Rundfelt och Bengt Rydén. Nabseth rekryterade också ett antal kvinnliga forskare, bland dem Siv Gustafsson och Birgitta Swedenborg.